Elämää yhteisöllisessä asumisesssa – ”Ainahan me tässä huastellaan”

Ikääntyneiden yhteisöllinen asuminen tarjoaa seuraa ja huolenpitoa.

Ruokapöydän ympärille alkaa kerääntyä väkeä. Polvijärven Villassa asukkaat ovat heränneet uuteen päivään. Puuroa syödessä vaihdetaan kuulumiset kavereiden kanssa.

Villa on ikääntyneiden yhteisöllisen asumisen yksikkö, jossa on tällä hetkellä 21 asukasta. Samassa rakennuksessa toimii myös ympärivuorokautisen palveluasumisen yksikkö Kehräkoti.

Ikääntyneiden asumisen muodot ja nimitykset ovat käyneet läpi monta muutosta. Ennen nykyisiä yhteisöllistä ja ympärivuorokautista asumista puhuttiin palveluasumisesta ja tehostetusta palveluasumisesta. Monesti puheessa kuulee vielä myös sanan vanhainkoti. Muutos ei ole koskenut kuitenkaan vain nimiä, myös asuminen itsessään on muuttunut ja kehittynyt.

- Ikääntyneiden asuminen on muuttunut entistä yksilöllisemmäksi. Tavoitteena on, että ikääntynyt voi elää oman näköistä arkea mahdollisimman pitkään. Kotona asumisen tueksi on saatavilla runsaasti erilaisia palveluita. Myös asumisen muodoissa on nykyisin erilaisia vaihtoehtoja, kuten perhehoito ja yhteisöllinen asuminen. Kaikki lähtee ikääntyneen palvelujen tarpeesta ja toiveista. On tärkeää, että ikääntynyt saa riittävästi tukea, mutta voi samalla elää niin sanotusti omaa elämäänsä, kertoo palvelujohtaja Jenni Halonen Siun soten ikäihmisten palvelujen keskiseltä alueelta.

Yhdessä oloa

Elsa Korhonen muutti yhteisölliseen asumisyksikkö Villaan marraskuussa 2022. Hän käy aina välillä viettämässä muutaman päivän kerrallaan miehensä luona Sotkumassa.

- Muuten isäntä olisi siellä yksin, niin sitten olemme aina välillä siellä yhdessä. Ulkona kävelimme ja kukkia laitoimme. Kukat olivat kyllä kauniita.

Korhonen kertoo viihtyvänsä sekä Sotkuman kodissaan että Villassa.

- Olen viihtynyt täällä hirmu hyvin. Minulla käy täällä kavereita ja lapsia sekä lapsenlapsia. Ja isäntäkin käypi.

Villassa seuraa saa myös toisista asukkaista. Kavereita tavataan säännöllisesti ruokailujen ja yhteisen ohjelman aikana.

- Raijan kanssa me täällä aina huastellaan kun tullaan aamusella puurolle. Ja joka kerta kun käydään päivällä syömässä niin ainahan me tässä huastellaan.

- Siitä hyvä, että meillä on sama murre. Ymmärretään toisiamme, saman pöydän ääressä istuva Raija Mustonen naurahtaa.

- Niin meillä on sama murre, me ollaan molemmat Sotkumasta

Tavoitteena on, että ikääntynyt voi elää oman näköistä arkea mahdollisimman pitkään.

Muistoja Sotkumasta

Rouvat ovat tutustuneet toisiinsa Polvijärven Villassa, mutta Korhonen kertoo tienneensä Mustosen jo vuosikausia sitten Sotkumassa.

- Minä olen hänet tuntenut jo aikaisemmin, mutta hän ei minua muista. Minä olen Marttojen kanssa käynyt hänen kotonaan, mutta eihän hän sitä muista, kun siitä on kymmeniä vuosia.

- Mukava kun olet käynyt, Mustonen toteaa.

- Ja olen minä Raijan nähnyt, kun hän maantien varressa aina hiihti. Hän on sellainen hiihtäjäihminen.

- Muistatko sinä minut siitä?

- Muistan kyllä. Minä kun olin lenkillä, niin hän hiihti, Korhonen kertoo.

- Onpa mukava kuulla. Nyt en enää hiihdä ollenkaan, Mustonen toteaa.

- Nyt on sukset kesät talvet lomilla, Korhonen jatkaa.

Muistot tekevät asunnosta kodin

Mustonen on muuttanut Villaan hiljattain, mutta uusi koti on täyttynyt jo omista tärkeistä tavaroista ja muistoista.

- Muistot tekevät asunnosta kodin. Tuossa minun syntymäkotini töröttää, Raija sanoo ja osoittaa seinällä olevaa maalausta.

- Tämä on Höytiäisen rannalla, Kinahmon kylän reunamilla. Tuolta se Höytiäinen kurkistaa. Taulu tuo paljon muistoja. Syntymäni oli kuulemma ollut vaikea ja lääkäri piti hakea yöllä veneellä. Siitä on nyt 88 vuotta, Mustonen muistelee.

Yöpöydällä on pussi, jossa on paljon valokuvia. Valokuvat ovat Mustosen lasten ja lastenlasten koulukuvia.

- Minulla on ollut aina tuossa taulun alalaidassa lasten ja lastenlasten koulukuvat. Vaan nyt tänne muuttaessa ne oli otettu pois. Ajattelin, että laitan ne nyt siihen taas takaisin, jotta voin niitä katsella.

Tähän voi kulkiessaan piipahtaa

Korhonen on muuttanut jo kerran myös Villan sisällä. Ensin hän asui pienemmässä huoneessa, mutta on nyt muuttanut suurempaan asuntoon.

- Olen tykännyt tässä olla, kun tämä on vähän väljempi. Keittiökin tässä on. Ukki kun tässä käy, niin aina me päiväkahvit täällä juodaan. Kahvileipääkin on ja kermaa jääkaapissa. Omat lapset kun käyvät, niin aina hekin keittävät.

- Minulla käy kyllä aika paljon vieraita. Sotkumasta käy kaveritkin täällä. Minusta se on tosi kiva, että käyvät. Tähän voi ihan kulkiessaan piipahtaa. Täällä on sellainen systeemi, että pitää soittaa ovikelloa, kun tulee. Isäntä ei haluaisi toisia ihmisiä vaivata, vaan aina se pyhänä käy. Tytöt kyllä sanovat, että kyllä he oven aukaisevat, että se on heidän työtään, Korhonen naurahtaa.

- Täällä on tosi hyvät hoitajat, he ovat kyllä ammatti-ihmisiä. Jos heillä on vähänkin aikaa, niin he istuvat tuohon huastelemaan. Hirmu hyvin hoitavat.

Muistoja ja maailman menoa

Myös Elsan kodin seinältä löytyy maalaus hänen syntymäkodistaan.

- Siinä 19-vuotiaana lähdin maailmalle. Vaan en minä tuossa talossa ole syntynyt, savusaunassa minä synnyin, tuon talon pihapiirissä. Minä aina äidille nauroin, kun siinä savusaunalla kulki puro, että siinä sinä minut varmasti aina pesit ja uitit, niin siksi minusta on tullut näin villi, Korhonen nauraa.

Isän ja äidin kuva löytyy myös seinältä. Tärkeimpiä asioita Korhoselle omassa kodissa ovatkin juuri valokuvat ja maalaus kotitalosta. Iltaisin Elsa seuraa maailman menoa televisiosta.

Kyllä minä telkkaria katson, illallakin vielä A‑studion katsoin. Uutisethan ne ovat tärkeitä. Yleensä seuraan aika paljon Suomen ja maailman tilannetta. Hallituksen muodostamista olen seurannut tarkasti.

- Tykkään myös sellaisista viihdeohjelmista, joista joku aina putoaa. Jännitystä vähän, että kuka putoaa, Elsa sanoo.

Muistot tekevät asunnosta kodin.

Rytmiä päivään

Tärkeintä on, että ikääntynyt saa elää omannäköistä elämää turvallisessa, kodinomaisessa ja yhteisöllisessä ympäristössä.

Yhteisöllisen asumisen yksiköissä rytmiä päivään tuovat säännöllisesti toistuvat ruokailut ja kahvittelut sekä yhteinen toiminta. Asukkaiden yhteisiä tiloja on sekä sisällä että ulkona. Villassa on myös iso terassi, jossa on esimerkiksi grillattu yhdessä. Myös yhdessä leipominen on suosittua puuhaa kaikissa asumisyksiköissä.

- Siun soten asumisyksiköissä järjestetään monenlaista ohjelmaa, joihin asukkaat voivat osallistua omien kiinnostusten ja jaksamisen mukaan. Yhteistyötä tehdään ja kehitetään myös kolmannen sektorin kanssa, jotta toimintaa saadaan entistä monipuolisemmaksi.

- Säännöllinen päivärytmi ylläpitää ikääntyneiden toimintakykyä. Joskus toimintakyky kohenee merkittävästikin, kun iäkäs ihminen muuttaa kotoa yhteisölliseen asumiseen. Vuorovaikutus muiden ikääntyneiden kanssa, virikkeellinen päiväohjelma ja säännölliset ruokailut voivat lisätä merkittävästi hyvinvointia, Halonen kertoo.

Kodinomaista asumista

Polvijärven Villa on saamassa ensi vuonna uudet tilat. Uudet tilat rakentuvat aivan nykyisen rakennuksen viereen. Alustavan aikataulun mukaan muutto on edessä helmikuussa 2024.

Uudesta asumisyksiköstä rakennetaan niin sanottu yhdistelmäyksikkö.

- Yhdistelmäyksikössä on sekä yhteisöllisen asumisen että ympärivuorokautisen palveluasumisen asuntoja. Ideana on, että asukas saa asua samassa asunnossaan, vaikka palvelujen tarve lisääntyisi.

- Tärkeintä on, että ikääntynyt saa elää omannäköistä elämää turvallisessa, kodinomaisessa ja yhteisöllisessä ympäristössä, Halonen toteaa.

Tekijät

Kuvat: Antti Pitkäjärvi
Teksti: Sari Jormanainen
Kiitos Elsa Korhonen, Raija Mustonen ja Jenni Halonen sekä asumisyksikkö Villa!

Lisää artikkeleita

”Kavereita on, ja huumoria” – Koivikkolassa on sopivasti omaa rauhaa ja toisten seuraa

8.10.2025

Artikkeli

“Kaikki tieto yhdessä paikassa” – 72-vuotias Jouko valmistautui leikkaukseen digipolun avulla

3.6.2025

Artikkeli

Itä-Suomen yhteistyöalueen SYTY-koulutus tarjoaa työkaluja perusterveydenhuollon yleislääkäreille

30.5.2025

Artikkeli

Elämää yhteisöllisessä asumisesssa – ”Ainahan me tässä huastellaan”

22.6.2023

Artikkeli