Vertaistukiryhmä antaa vanhemmille työkaluja rakentaa luottamusta haasteellisesti käyttäytyvän nuoren kanssa

Pohjois-Karjalan hyvinvointialueella – Siun sotessa alkoi maaliskuussa ensimmäistä kertaa NVR-vertaisryhmä vanhemmille, jotka kaipaavat tukea lapsensa haastavan käyttäytymisen kohtaamiseen. NVR on lyhenne sanoista Non Violent Resistance. Suomessa lähestymistavasta puhutaan usein väkivallattomana vastarintana. Tavoitteena on juurruttaa vertaisryhmätoiminta osaksi lastensuojelun palvelutarjontaa hyvinvointialueen eri alueilla.

Toiminta on melko uutta Suomessa ja aivan uutta meillä Pohjois-Karjalassa. Haluamme antaa vanhemmille mahdollisuuden käsitellä kotona olevia haasteita yhdessä toisten vastaavissa tilanteissa olevien vanhempien kanssa. Toiminta on suunnattu vanhemmille, jotka kaipaavat tukea teini-ikäisen nuoren käytöshaasteisiin, kuten aggressiivisuuteen, päihteiden käyttöön tai haastaviin nepsy-oireisiin, sosiaaliohjaaja Minna Kettunen kertoo.

Pyrimme tarjoamaan vanhemmille keinoja, joiden avulla he pysyvät haastavissa tilanteissa nuoren kanssa rauhallisina ja välttävät eskalaatioita. NVR:n avulla vanhemmat pystyvät rakentamaan uudenlaista yhteyttä ja luottamusta nuoreen, sosiaaliohjaaja Joni Alastalo sanoo.

Siun soten vertaistukiryhmään haettiin osallistujia lastensuojelun asiakkaista. Kysyntää ryhmää kohtaan oli paljon. Ryhmän ohjaajina toimivat kaksi lastensuojelun avohuollon sosiaaliohjaajaa sekä helmikuussa kokemusosaajakoulutuksesta valmistunut Anni Miettinen. Ryhmätapaamisia järjestetään kevään aikana yhteensä 12, ja syksyllä pidetään vielä yksi seurantatapaaminen.

Ryhmään on muodostunut rento, avoin ja luottamuksellinen ilmapiiri. Mukana olevat vanhemmat lähtivät heti alusta asti kertomaan hyvin avoimesti kokemuksistaan ja haasteistaan. Vanhempien tilanteissa on paljon yhdistäviä tekijöitä, mutta jokainen tilanne ja perhe on kuitenkin myös erilainen, Kettunen kertoo.

Suurin osa tapaamisajasta on annettu vertaistuelle, jolla on havaittu olevan suuri voima.

Jo se, että huomaa, ettei ole yksin, helpottaa oloa. Moni vanhempi kantaa vaikeat ajatukset ja tunteet itsekseen, eikä nuoren haasteista uskalleta puhua ääneen. Tavoitteena on rakentaa mahdollisimman hyvä tukiverkosto vanhemmalle. Haasteista ääneen kertominen ryhmässä on monelle ensimmäinen askel siihen, että asioista uskaltaa kertoa myös läheisille, ja se on iso apu, toteaa Miettinen.

NVR-vanhempainryhmän ohjaajina toimivat sosiaaliohjaajat Minna Kettunen (vas.) ja Joni Alastalo (oik.) sekä kokemusosaaja Anni Miettinen (kesk.), Kuva: Siun sote / Antti Pitkäjärvi

Teoriaa toiminnan tueksi

Kokemusten jakamisen lisäksi tapaamisissa käydään läpi NVR-lähestymistavan teoriaa, jota sovelletaan vanhempien arkea tukeviksi toimiksi. Teoriaosuudessa käsitellään erilaisia teemoja, kuten läsnäoloa, itsesäätelyä ja tukiverkostojen merkitystä. Teoria antaa pohjaa omien tunteiden, toiminnan ja ajatusten tarkastelulle.

Lisäksi NVR:ään sisältyy konkreettisia toimenpiteitä, joiden avulla vanhempi voi asettua rauhallisesti vastustamaan lapsensa vahingollista toimintaa, Alastalo toteaa.

NVR-teoriassa puhutaan muun muassa vanhemmuuden poispyyhkiytymisestä. Tämä kuvaa vanhemman syvää ja kipeää kokemusta siitä, että hänen merkityksensä lapselle sekä hänen toimijuutensa vanhempana vähenee tai katoaa. Lähestymistavan avulla pyrimme auttamaan vanhempia löytämään jälleen merkityksellisyyden ja oman paikkansa lapsen elämässä, Alastalo jatkaa.

Kokemusosaaja auttaa yhdistämään teorian vanhempien arjen tilanteisiin.

Läpikäydystä teoriasta on aina löytynyt yhtäläisyyksiä omiin kokemuksiini, joita jakamalla olemme pysyneet konkretian äärellä. Lisäksi olen pyrkinyt kokemuksia jakamalla lisäämään näiden vanhempien toiveikkuutta siitä, että tästäkin haastavasta elämänvaiheesta voi selvitä. Toivon luominen ja ylläpitäminen on erityisen tärkeää, kertoo Miettinen.

Teoriaa harjoitellaan kotitehtävien kautta

Vanhemmat ovat toivoneet tapaamisilta konkreettisia työkaluja nuoren kohtaamiseen ja omien tunteiden hallitsemiseen. Tapaamisissa läpikäyty teoria viedäänkin arjen tilanteisiin kotitehtävien kautta. Kotitehtävät myös puretaan yhteisesti, jotta vanhemmat voivat jakaa ajatuksiaan siitä, mikä on toiminut ja mikä mahdollisesti ei ole sopinut omaan arkeen.

Alussa kotitehtävät ovat olleet enimmäkseen pohdintatehtäviä. Vanhempien tehtävänä on ollut pysähtyä miettimään omia ajatuksiaan, tunteitaan ja toimintaansa. Tavoitteena on ollut oppia pysähtymään ennen reagointia.

Usein haastavassa tilanteessa nopea, kiihtynyt reagointi vain pahentaa tilannetta, ja tästä voi muodostua perheeseen eräänlainen noidankehä. Pohdintatehtävien jälkeen on hiljalleen siirrytty kohti toimintaa, kun vanhemmat ovat lähteneet kotitehtävien avulla muun muassa aktivoimaan omaa tukiverkostoaan ja pienin askelin vastustamaan lapsen haitallista käytöstä. Toimintaan siirtyminen on jännittävä vaihe, ja tässäkin vertaistuki sekä kokemusosaajamme jakamat kokemukset ovat osoittautuneet todella tärkeiksi, Alastalo kertoo.

NVR-lähestymistavassa on useita muistilauseita, jotka auttavat vanhempia arjen tilanteissa.

Yksi lauseista on ”Tao, kun rauta on kylmää.” Tunteiden on tärkeää antaa viilentyä ennen reagointia, jotta suhde ja luottamus voivat rakentua. Toinen lause muistuttaa, että ”Et voi hallita lastasi, vain itseäsi”. Jokainen vastaa omasta käytöksestään, eikä toista voi kontrolloida, sanoo Kettunen.

Vanhemmat ovat tapaamisilla kertoneet, kuinka muistilauseet ovat auttaneet konkreettisesti pysähtymään ja pohtimaan omaa reagointia haastavissa tilanteissa, lisää Miettinen.

Vertaistukiryhmään osallistuvat vanhemmat ovat antaneet kiitettävää palautetta tapaamisista. Vanhemmat ovat kokeneet, että keskustelu toisten vanhempien kanssa ja teoriatiedon saaminen ovat keventäneet taakkaa ainakin hetkellisesti.

Olen saanut konkreettisia esimerkkejä, miten toimia, kun tilanne uhkaa eskaloitua teinin kanssa. On ollut helpottavaa jakaa kokemuksia muiden vanhempien kanssa ja huomata, ettei ole näiden asioiden kanssa yksin. Myös kokemusasiantuntijan mukanaolo ryhmässä on ollut tosi hyödyllistä. Ryhmän vetäjät ovat rautaisia ammattilaisia, jotka uskovat meihin vanhempiin. Toivon, että tämän ryhmän toiminta saisi jatkoa ja mahdollisimman moni perhe saisi apua tätä kautta, eräs ryhmään osallistunut vanhempi sanoo.

Ryhmässä tunsin oloni turvalliseksi. Pystyin avoimesti keskustelemaan haasteista niin ryhmän vetäjien kuin muiden ryhmäläisten kanssa, kertoo toinen ryhmään osallistunut vanhempi.

Lähestymistapaa hyödynnetään lastensuojelussa

Vertaistukiryhmän lisäksi Siun sote on kouluttanut noin sata lastensuojelun työntekijää NVR-lähestymistapaan. Vuoden kestävän koulutuksen tavoitteena oli saada väkivallattoman vastarinnan periaatteet laajasti käyttöön maakunnassa.

Monesti lastensuojelussa tilanteet ovat kuormittavia sekä vanhemmalle että nuorelle. Jos nuori asuu vanhemman luona, voi vanhempi tarvita tukea ja neuvoja nuoren kohtaamiseen ja luottamuksen rakentamiseen. Jos taas nuori on sijoitettuna, voi lähestymistavasta saada keinoja valmistautua nuoreen paluuseen. On hyvä, että ammattilaisillamme on antaa tukea ja neuvoja lähestymistavasta arjen työssä, sanoo Kettunen.

Lisäksi meidän ammattilaisten on hyvä ymmärtää, että nämä samat NVR-periaatteet pätevät yhtä lailla myös meihin, ja olisi tärkeää pysähtyä säännöllisesti pohtimaan, minkä varaan meidän auktoriteettimme rakentuu, jatkaa Alastalo.

NVR-lähestymistapa ja lastensuojelun kokemusosaajatoiminta on otettu Siun sotessa käyttöön Turvaverkkoja Pohjois-Karjalan nuorten tulevaisuuteen -hankkeessa, joka on Euroopan sosiaalirahaston osarahoittama.